Tidligere på Det var en gang...
Arthur vet at vi befridde Merlin.
- Jeg har ventet på deg. - Ta ham til fangehullet.
Den røde kronen.
Han må ha prøvd å kommunisere med Merlin.
- Kan du befri Emma fra mørket? - Ja.
- Hvor lenge kan du true meg? - Til jeg får det jeg vil ha.
- Bare du kan gi meg sverdet. - Jeg kan ikke være helten din.
- Hva gjør du? - Minner deg på hva du kjemper for.
Ikke verst til å ha sittet i et tre i tusen år.
Akkurat som å sykle.
Arthur vet snart at vi er her. Hvordan vet du hva en sykkel er?
Tror du profetiene mine var flaks? Denne veien.
- Pokker! Du kan se inn i fremtiden. - Biter av den, ja.
- Prins? - Slapp av, vi er ikke styrt av Arthur.
- Hvordan kom dere fri? - De gjorde ikke det.
- Jeg gjorde det. - Merlin.
- Skal dere befri meg også? - Merida?
- Hvordan havnet du der? - Lang historie.
Det minste du kan gjøre er å befri meg.
Hun har rett. Emma hadde villet det.
Ja, men mye har skjedd på tusen år. Dette gitteret har en ukjent magi.
Her, prøv dette.
- Så flink du er. - Godt at noen merker det.
- Vi må gå. - Vent!
Arthur tok lyktemennene som leder til brødrene mine.
Akkurat nå vil de bare lede deg i døden.
Vi skal finne en annen måte å redde brødrene dine på.
- Fant vi Merlin i Camelot? - Emma røpte seg i går kveld.
Så hvorfor ødela han ikke mørket i Emma?
- Ikke spør meg. - Vi kan ikke spørre ham.
- Jo, det kan vi. - Den røde kronen.
Du fant ut av kommunikasjonstrolldommen.
Å se Emma rive ut Violets hjerte, motiverte meg.
- Snakker vi bare til den? - Så lett er det ikke.
Ikke alle kan kalle på Merlin. Han viser seg bare for sine utvalgte.
Arthur. Han fikk alle Merlins profetier.
- Hva sier du, sheriff? - Jeg er på vel.
Hvorfor bryr vi oss med Merlin når vi har hjelp her?
- Hvem? - Rumle.
Det var han som fikk mørket hit i utgangspunktet.
Rumle har sin del av skylden, men det har Emma også.
Hun ble også forført av mørket. Hvorfor er Rumle annerledes?
Ingen fikk flere sjanser enn ham.
Emmas beste sjanse er at vi kontakter Merlin.
- Og hvis noe skjer med Rumle? - Den risikoen får vi ta.
Kanskje dere er villige til det, men ikke jeg.
Tilgi meg, Belle.
CAMELOT FOR SEKS UKER SIDEN
Magien din er ikke så verst.
Var jeg halvparten så god, hadde jeg aldri blitt fanget.
- Hvordan skjedde det? - Etter at vi skilte lag, -
- fulgte jeg lyktemennene for å finne brødrene mine.
De ledet meg til Ibenholthavet, så jeg stjal en båt for å krysse det.
- Men båten tilhørte feil fyr. - Arthur?
Han fanget meg og slengte meg i fangehullet.
- Hørte du det? - Hva?
- Hørte hva? - Ingenting.
Jeg ville bare la vennene dine gå ut av syne.
- Hvorfor det? - Så de ikke ser dette.
STORYBROOKE NÅ
Jeg har presset ham så hardt jeg kan. Han klarer ikke mer.
Hva sa du?
Knus det. Det er bedre enn å gjøre ditt skittarbeid.
- Nei, du er ikke ferdig ennå. - Han er jo ikke her.
Du har bekreftet at han vil kjempe for Belle.
- Det gjorde ham ikke til helt. - Det gjør det, om han vil hindre deg.
- Hindre meg i hva? - Å drepe Belle.
Finn henne og send en pil gjennom hjertet hennes.
DUNBROCH-KYSTEN FOR SEKS UKER SIDEN
Jeg var nesten redd du ikke skulle våkne.
Hvor fører du meg?
Det er futt i deg. Jeg skal ikke skade deg.
Uten lyktemennene trenger jeg deg for å finne brødrene mine.
- Du kunne bare spurt. - Og risikert at du sa nei?
Beklager, men jeg slår først og stiller spørsmål senere.
Er det derfor de tok brødrene dine?
De tror ikke jeg kan regjere uten å gifte meg.
Jeg gifter meg ikke bare for å holde på kronen.
Da far døde, forviste de mor og holdt brødrene mine som gissel.
De slipper dem hvis jeg gir fra meg tronen.
- Og det vil du ikke? - Gir du opp drømmen din-
- fordi en mann sier at du ikke fortjener den?
Så, vil du hjelpe meg å vise klanene at de la seg ut med feil dronning?
Hvor holder hun deg fanget?
Vær så snill, ikke skad meg!
Det går bra. Det er bare meg. Det går bra.
- Belle. - Det er bare meg.
- Er det virkelig deg? - Ja.
- Hun er etter meg. - Det går bra, du er trygg nå.
Det går bra.
Belle, takk.
- For hva? - Jeg mener...
Da jeg lå i koma, ville jeg bare slippe taket.
Etter alt jeg hadde gjort, fortjente jeg ikke å leve.
Da hørte jeg noe.
Stemmen din.
Etter alt jeg hadde gjort mot deg, sto du meg bi.
Belle.
Uten deg hadde jeg ikke vært i live.
Takk.
Kom igjen. Det tar ikke Emma lang tid å finne ut hvor du dro.
Hun hadde funnet meg alt om hun ville. Hun lot meg rømme.
- Men hun kidnappet deg. - For å gjøre meg til en helt, -
- så jeg kan dra Excalibur fra steinen.
Hvordan hjelper det å la deg rømme?
- Hun er ute etter deg. - Meg? Hvorfor det?
For å tvinge meg til å beskytte deg, så jeg blir helten hun trenger.
Belle, du er i fare.
Greit, så hva gjør vi nå?
Butikken. Der er det magi som kan hjelpe oss.
Der inne er det magi som kan finne brødrene mine.
- Er du sikker på at heksen er ute? - Nei, men vi skal bare låne kjelen.
- Vet du hvor det er? - Ja, den søndre heien.
- MacIntosh, MacGuffin og Dingwall. - Ville de gifte seg med deg?
Forstår du hvorfor jeg vil regjere på egen hånd?
- Er det brødrene dine? - Ja. Hva skal de gjøre med dem?
Vi har ventet lenge nok.
Siden Merida ikke har sagt fra seg kronen, -
-må vi ta den fra henne.
Og som straff for forræderiet hennes, -
- vil hennes kjære brødre henrettes ved solnedgang.
- Skal de dø på grunn av meg? - Vi kan redde dem.
- Vi rekker ikke å planlegge en flukt. - Vi skal fri dem fra denne skjebnen.
Skjebnen...
Der har vi det.
Den eneste løsningen er å endre skjebnen deres. Kan du gjøre det?
Var det et spark, lille råtass?
Takk og lov, jeg er skrubbsulten.
Det eneste småen vil ha, er løkringer.
Du skal bare ha kortreiste økologiske grønnsaker.
Så snilt av min søster. Gå!
Jeg vet hvordan det er å være gravid bak murene.
Mørke Swan. Hva skyldes denne æren?
- Jeg vil bare ta en prat. - Jeg er ikke i humør til det.
Kanskje jeg er villig til å lytte.
Så, hva slags trøbbel er du ute etter?
Bare spis. Vi mørke dømmer ikke.
Godbiter eller ei, dette er ikke et hyggebesøk. Hva vil du?
Rett på sak, det liker jeg. Ta en titt på denne.
Lærlingens tryllestav.
Bare du har brukt Merlins magi og overlevd.
Så fint med anerkjennelse.
Går alt i boks, vil jeg trenge din hjelp.
Så spennende! Hva får jeg i gjengjeld?
Frihet, og beskyttelse mot Regina og andre som vil skade deg.
Den mørke vil forhandle? Så fryktelig uoriginalt.
Du skjønner, pasienten med moppen elsker å prate.
Du har visst vært veldig slem.
Du rev ut den jentas hjerte for å knuse din sønns hjerte.
Det er ondskap på neste nivå.
Tror du at du kan dømme, etter alt du har gjort?
Nei, men min mor forrådte meg.
Den følelsen forsvinner ikke, den gror fast.
Han vil alltid bære nag.
- Han vil tilgi meg etter hvert. - Visse ting er utilgivelige.
Det tror ikke jeg.
Jeg drepte Neal. Er du klar til å tilgi meg?
Har vi en avtale?
Jag har egne familieproblemer. Jeg prøver å starte på nytt.
Med en baby på vel, vil jeg ikke utsette meg for dårlig innflytelse.
Takk for maten, men nå vil jeg tilbake til cellen.
Du vil trenge en alliert her i byen. Om ikke nå, så snart.
- Du kommer til å godta tilbudet. - Jeg tror ikke det.
Forskjellen mellom oss to er at ensomhet ikke plager meg.
Kysten er klar, vi bør gå nå.
- Nei, nei. Jeg kan ikke. - Butikken er bare hundre meter unna.
Beklager, jeg kan ikke.
Du kom deg ut av skogen og gjennom gruvene.
Dette handler ikke bare om å komme deg til butikken?
Det er benet mitt.
Det minner meg på hva jeg var da jeg flyktet fra trollkrigene.
Hva jeg fremdeles var som Den mørke, og er ennå. En kujon.
Du fortalte meg hvorfor du halter.
Du gikk med knekt fot i dagevis for å finne sønnen din.
Vet du hvordan foten ble brukket?
Ja, du brakk den så Beilbrann ikke skulle vokse opp uten far.
Du har begått mange feil i livet, men dette er ikke én av dem.
Jeg har alltid sett mannen bak udyret.
Men nå ser jeg noe annet også. En helt.
Du må bare lære deg å se ham også.
Hvor lærte du det?
Da jeg var liten, gikk jeg ikke med på at en bue ikke var for meg.
Pappa sa at du må kunne slåss, enten du går i kjole eller kilt.
Kong Fergus var en vis mann.
Min far var ikke like støttende.
Han lærte meg alt jeg kan om bueskyting. Han sa til meg:
"Om du vet hva du kjemper for, bommer du aldri."
- Det ser ut som et godt råd. - Ja. Er brygget klart?
Ja, apropos det... Vet du hva dette vil gjøre med deg?
- Hadde jeg bedt deg om det ellers? - Det forvandler deg til en bjørn.
Det endrer skjebnen. Det heter Mor'dus forbannelse.
Hun endret skjebnen til en prins. Han fikk ti manns styrke.
Så du tror du kan redde brødrene dine hvis du er en bjørn?
Ja. Dette er ikke første gang jeg har sett denne magien.
Du trenger ikke magi for å endre skjebnen.
- Hva vet du om det? - Jeg så deg nettopp splitte piler.
Du kan skape din egen skjebne, du trenger bare hjernen og buen din.
Er ikke det en bedre måte å vise at du er en verdig dronning?
Der tar du nok feil.
- Jeg sa jo at vi skulle klare det. - Jeg vet jo bedre enn å motsi deg.
Her. Hva kom vi hit etter?
Jeg sa til Den mørke at du ikke var dum nok til å gå til din egen butikk.
- Du må ikke gjøre dette. - Jeg prøvde å stå imot.
Nå hviler skjebnen hennes i dine hender.
Hva somler de med?
Rolig. Hvis bøkene stemmer, -
- må Arthur bare putte soppen i gryten for å snakke med Merlin.
Da når vi ham før du vet ordet av det.
- Så du vil hjelpe oss? - Ja, dere har gjort så mye for oss.
- Hva venter du på? - Kanskje jeg burde gjøre dette alene.
I Camelot fikk jeg profetiene fra inni et tre.
- Jeg fikk dem bare når jeg var alene. - Best å være sikker. Kom, så går vi.
- Virket det? - Dessverre ikke.
Jeg trodde trolldommen fikk kontakt, men så døde den.
Stopp meg, din kujon! Vær helten vi alle trenger.
Jeg kan ikke. Jeg er lei meg, Belle.
Nei, jeg er lei meg for det jeg må gjøre nå.
Det går nok ikke lenge før hun våkner.
- Hva er det? - Vi kan ikke løpe fra pilene hennes, -
- men det fins et sted hvor dette kan beskytte oss.
Gi meg brygget.
Hvorfor trenger du magi for å redde brødrene dine?
Si det, ellers heller jeg det ut.
DunBroch ble angrepet av fiender fra et annet land.
Min far og jeg kjempet side om side med klanene.
Da vi holdt på å vinne, -
- så jeg en ridder på vel mot ham med sverdet hevet.
Min far så ikke ridderen. Det var opp til meg.
Jeg hadde fienden i sikte. Jeg satte en pil på strengen, -
- pustet ut, spente buen og lot pilen fly.
Jeg bommet, og ridderen spiddet faren min.
Faren min er død på grunn av meg.
- Nei, det er ikke din feil. - Hva vet du om det?
Jeg mistet moren min i trollkrigene, og jeg klandret meg selv.
Så innså jeg sannheten. Det var ikke min feil.
Jeg tilga meg selv. Du må lære å gjøre det samme.
Jeg kan ikke. Klanene mistet troen på meg den dagen.
Der er derfor de ikke tror jeg kan lede dem.
Kan jeg få brygget eller ikke?
Takk.
Nå skal de få smake.
- Hvor er vi på vel? - Et sted hvor Emma ikke kan nå oss.
Du kjører ut av Storybrooke.
Anti-forvandlingspulveret beskytter oss når vi krysser grensen.
Vi kan ikke dra mens det fins folk vi bryr oss om her.
Jeg var Den mørke. Jeg vet mer om Emma enn hun selv.
Hun gir seg ikke.
- Vi stopper henne. - Du så hva som skjedde.
Jeg kunne ikke beskytte deg fra Merida.
Rumle, stopp bilen. Nå.
Belle! Belle.
Belle, hva holder du på med?
Sett deg i bilen. Vær så snill.
Ingen blir en helt av å rømme.
- Jeg er ingen helt. - Du har vært modig før.
Når? Under den første trollkrig?
La meg fortelle deg sannheten om den dagen.
Jeg lemlestet ikke meg selv for å nå tilbake til sønnen min.
Jeg gjorde det fordi jeg var redd.
Jeg vervet meg for å vise at jeg ikke var en kujon.
Men da jeg så de sårede som kom tilbake...
Jeg ville ikke dø.
Jeg er en kujon, Belle, og det vil aldri endre seg.
Vær så snill. Dette er den eneste måten jeg kan beskytte deg på.
- Beskytte deg selv, mener du. - Nei.
Jeg...
Belle. Belle!
Du burde blitt med kjæresten din over bygrensen.
Han er ikke kjæresten min, og jeg er ikke redd.
Det burde du være. Den mørke tvinger meg til å drikke dette.
I dag befester vi våre tre klaners styre.
Meridas brødre er ryddet av veien, og Merida gjemmer seg.
Så DunBrochs krav på tronen er tapt!
Ikke hvis jeg har noe jeg skulle sagt!
Slipp brødrene mine fri, om du ikke vil bli både gul og blå.
- Du og hvilken hær? - Denne.
Bare vent, snart vil du angre.
- Brukte du rett blanding? - Ja...
Men jeg byttet brygget ut med vann.
Hvor er det ekte brygget?
Om du beseirer dem med magi, kommer de ikke til å følge deg.
Om du ville gi meg en lærepenge, burde du gjort det før.
Du ville ikke konfrontert frykten din om du hadde et valg.
- Du klarer dette. - Det holder, Merida.
Du og brødrene dine overlever bare hvis du abdiserer.
Etter alt min far gjorde for å skape fred mellom klanene?
DunBroch-klanen leder klanene, og jeg er den rettmessige dronningen.
Du gir oss ikke noe valg.
Nei!
Dere så meg med buen. Vil dere virkelig teste meg med et sverd?
Slipp dem fri.
Dere også?
Det er bra for dere at jeg ble oppdradd til å vise nåde.
Hei! Det går bra. Alt kommer til å gå bra.
Merida, hør på meg! Ikke gjør dette!
Nei! Hun kommer til å drepe deg. Løp, Rumle!
Nei, Belle!
Jeg rømmer ikke denne gangen.
Løp!
Kom igjen.
Hvordan visste du at det ville snu forvandlingen?
Jeg visste ikke det.
Jeg visste du hadde det i deg. Du reddet meg.
Jeg tror faktisk det var du som reddet meg.
Er du sikker på at jeg ikke kan hjelpe?
Takk, men riket ditt trenger dronningen sin nå.
Hva gjør du med mannen du elsker, eller elsket?
Jeg vet ikke. Jeg håper bare jeg kan klare å redde ham.
Men uansett hva som skjer, gir jeg ikke opp.
Jeg tror ikke du er typen til å gi opp.
Jeg håper vi treffes igjen.
Takk, Belle. For alt.
Kom.
- Går det bra? - Jeg fikk et voldsomt déjà vu.
Jeg har alltid hatt lyst til å smake én av disse.
Sist jeg hadde sjansen, hadde en tyvaktig liten jente tatt den.
Ikke gjør det.
Beklager.
- Du... - Du husker det. Jeg er smigret.
Du var kontrollør på kinoen da jeg var liten. Hvordan er det mulig?
Hvordan jeg nådde deg er ikke viktig. Husker du hva jeg sa?
Du sa noe om Excalibur, og du sa...
En dag ville du få sjansen til å dra Excalibur fra steinen.
Ikke for å være negativ, men noen kom dit før meg.
Sverdet vil vende tilbake dit det kom fra.
Nå som du har mørket i deg, er det enda viktigere at du lyder meg.
La Excalibur være.
Skjebnen til alle du er glad i, avhenger av det.
Han slo meg på hederlig vis.
Jeg var redd jeg måtte slepe deg ned hit selv.
En helt rømmer ikke fra problemene sine. Så...
Jeg har vært Den mørke, -
- så jeg vet at du ikke slutter å lage bråk før jeg drar ut sverdet.
- Da forstår vi hverandre. - Og at du ikke kan motstå en handel.
Jeg drar Excalibur fra steinen, i bytte mot Meridas hjerte.
Jeg vil vite hva som skjedde med brødrene mine.
- Tror du at du kan forhandle nå? - Det er akkurat det jeg tror.
Jeg var ferdig med det uansett.
Og brødrene hennes?
De er trygge, de er med moren hennes. Så sett i gang.
Hva skjer om han ikke får det til?
Da må du vaske ham opp fra gulvet. Du var jo hushjelpen hans.
Belle...
I tilfelle dette ikke virker, skal du vite at jeg er lei meg for alt.
Kunne jeg gjort det om igjen, -
- ville jeg sørget for å være deg verdig fra første stund.
- Jeg ville endret alt for deg. - Det er aldri for sent.
Vel, vel.
En avtale er en avtale.
Nå har du kanskje Excalibur, men du har gjort en tabbe.
En stor tabbe.
Du har gjort meg til en helt.
Byen er full av helter, men ingen har klart å stoppe meg.
Det er fordi ingen av dem er meg.
- Du har sjekket tusen ganger. - Alt stemmer.
Arthur burde fått tak i Merlin.
- Bare hvis han ville. - Den røde kronen.
Arthur saboterte trolldommen. Han brente den og løy for oss.
Men magisk fluesopp brenner ikke.
- Hvorfor ville han stoppe oss? - Vi må snakke med Merlin.
Men vi trenger noen han har valgt. Lærlingen er død, vi har ingen.
Jo, kanskje. Én annen person i byen ble utvalgt av Merlin.
Forfatteren.
- Klarer du dette? - Det går bra.
Du har vært gjennom mye.
Hun som rev ut Violets hjerte, er ikke min mor.
Men Emma er fremdeles der inne et sted.
Jeg gjør hva som helst for å få henne tilbake.
Du klarer dette, gutt.
Merlin?
Om du hører dette, er det verre enn jeg fryktet.
Utrolig. Vi kom til Merlins telefonsvarer.
Bare én person kan hjelpe dere mot Den mørke. Hun heter Nimue.
- Hvem er Nimue? - Om dere vil knuse mørket...
Nei! Den mørke har funnet meg allerede.
Hva pokker gjorde Emma med ham?